Matspjälkning+-+Olivia+&+Victor

Från att man stoppar in något i munnen till det blir avföring: Matsmältningen startar redan när vi stoppar in maten i munnen där den mekaniska sönderdelningen pågår, vilket är när tänderna pressar sönder maten. Maten blandas med det saliv vi har. När vi tuggar bildas extra mycket saliv från spottkörtlarna. När vi tuggar blandas maten med saliven och det blir lättare att svälja. Saliven bildas under tungan där spottkörtlarna sitter, saliven innehåller enzymer, slem och salt. Enzymerna sönderdelar kolhydrater (pasta, socker, vetemjöl mm) till glukos (druvsocker) och proteiner (skinka, ägg, bönor mm) aminosyror det är väldigt viktigt eftersom att cellerna inte kan ta hand om stora delar utan delarna måste vara jättesmå för att cellerna ska kunna ta hand om dom.

När man sväljer maten fälls gommen upp och struplocket ner så att tuggan inte hamnar fel. Maten kommer ner till matstrupen som med sina starka muskler pressar ner maten till magsäcken. Matstrupen är invändigt täckt av en veckad slemhinna och uppbyggt av glatt muskulatur. Under matens resa i matstrupen till magsäcken så fortsätter alla enzymer att bryta ner maten. Själva transporten sker genom att musklerna i matstrupen drar ihop sig och slappnar av på ett regelbundet sätt så att vågrörelsen pressar maten nedåt. Från att mat sväljer tar det ca tio sekunder för maten att nå magsäcken, men för dryck tar det endast några sekunder.

När maten pressats ner till magsäcken är det som en behållare där den nedbrutna maten stannar upp för en kortare till en längre tid innan den transporteras vidare i små portioner genom rösten av magtarmarnas kanal. Det som stannar längst är fet mat (korv, kött mm) och det som stannar kortast tid är lättare mat/drycker (frukter). Magsäcken rymmer ungefär en och en halv liter. Magsäcken har två öppningar, en övre som är förknippad med matstrupen och en nedre som är övergår till tolvfingertarmen. Öppningarna kallas magmunnen. Magsäcken är uppbyggd på ett liknande sätt som en matstrupe, täckt av en motståndskraftig slemhinna och uppbyggt av glatt muskulatur. Det är mer motstånd i slemhinnan i magsäcken än vad det är i matstrupen och det är nödvändigt fleromättat den mycket sura miljön i magen annars skulle kunna skada slemhinnan. Magsäcken och matstrupen jobbar även på samma sätt genom att ständigt vara i rörelse och muskulaturen hela tiden dras samman och slappnar av. Detta gör så maten knådas ännu mer. Magsäckens slemhinnor innehåller körtlar som bildar magsaft, magsaften består bl.a. saltsyra och enzymer som forsätter att bryta ner maten. Saltsyran är väldigt sur, pH-värdet på saltsyra är 1,5-2,0, jämfört med ett neutralt pH-värde som är 7,0. Saltsyran förstör bakterierna som följt med maten. Därefter förs maten vidare i små portioner till tolvfingertarmen genom den nedre magmunnen.

Tolvfingertarmen har fått sitt namn från att den är tolv fingerbredd lång, ca 25 cm den är även formad som en häst sko. Tolvfingertarmen är den övre delen utav tunntarmen. I tolvfingertarmen tillsätts det ytterligare ämnen levern som tillsätter galla, gallblåsan som också tillsätter galla och bukspottkörteln som tillsätter bukspott. Allt detta behövs för den fortsatta nedbrytningen av maten.

Sedan fortsätter maten till tunntarmen som sitter ihop med tolvfingertarmen. Tunntarmens yta är lika stor dom en tennisplan om man skulle vecka ut alla veck, dvs 250 kvadratmeter. Tunntarmen har en veckad slemhinna, ut ur slemhinnan kommer små utskott som heter tarmludd. Tarmludden suger näringsämnen och vatten ur maten som åker vidare till blodet. Man kan säga att tarmludden samarbetar med blodet. Tunntarmen fortsätter även att sönderdela maten. I tunntarmen tillförs ytterligare vätska i form av tarmsaft, tarmsaften innehållen enzymer som fortsätter att bryta ner maten. I slutet utav tunntarmen har maten sedan hunnits bryta ner tillräckligt så den är i sina minsta beståndsdelar. Det är då tunntarmen suger upp alla näringsämnen genom tarmslemhinnan och når alla blodkärlen i tarmväggen. Den tar bl.a. upp socker, vitaminer, fett aminosyror, spårämnen och salter. Det är en lång resa genom tunntarmen för maten eftersom alla näringsämnena ska sugas upp.

Efter tunntarmen går maten som nu blivit sörja till tjocktarmen som är dubbelt så tjock som tunntarmen och är ca en och en halv meter lång. Tjocktarmens första del är lite tjockare och kallas blindtarmen. Tjocktarmen tar emot ca 2 liter "sörja" varje dygn och det stannar där i ca nio till tio timmar. Den arbetar på samma sätt som matstrupen och magsäcken genom att maten rör sig vidare på samma sätt, dvs att genom en vågrörelse som musklerna utför genom att dra ihop sig och slappna av. En stor del av tarminnehållet består av vatten, resten av föda som inte brutits ner, salter och bakterier. Det mesta av vattnet sugs upp från tarmen ut i blodet och avföringen får därför en fastare konsistens. Anföringen lagras sedan i ändtarmen nedersta del. När den är fylld, drar tjocktarmen ihop sig och driver ut avföringen genom analöppningen. Själva resan från mun till ändtarm sker i ett cirka sju meter långt rör som kallas matspjälkningskanalen och tar ca 1-2 dygn.

Rolig fakta: Varje dygn bildas ungefär en liter saliv, två liter magsaft, en och en halv liter bukspott, en halv liter galla och två liter tarmsaft. Sammanlagt ungefär sju liter flytande kemikalier varje dag. Under ett år bildar körtlarna i magsäcken cirka 700 liter sur magsaft.

Under en livstid kan en människa producera tillräckligt mycket frätande syra att det skulle räcka till att lösa upp en hel personbil.